Ford Mondeo
Ford Mondeo | |
---|---|
![]() Ford Mondeo Mk5 | |
Výrobce | Ford |
Koncern | Ford |
Další jména | Ford Contour Mercury Mystique Ford Fusion |
Roky produkce | 1993 – dosud |
Místa výroby | Genk, Limburg – (Belgie) ![]() Vsevoložsk – (Rusko) ![]() Almussafes, Valencie – (Španělsko) ![]() |
Předchůdce | Ford Sierra Ford Telstar Ford Tempo |
Příbuzné vozy | Lincoln Continental Ford Taurus Ford Five Hundred Lincoln MKZ |
Karoserie | 4dveřový sedan 5dveřový liftback 5dveřové kombi |
Koncepce pohonu | motor vpředu, pohon předních kol (1993–) motor vepředu, pohon všech kol (1993–2000, 2007–) |
Třída | střední |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ford Mondeo je osobní automobil střední třídy vyráběný nadnárodní korporací Ford Motor Company od roku 1993 a prodávaný na většině světových trhů. Vůz byl vyvíjen jako nástupce hned několika modelů značky Ford - evropského Fordu Sierra, asijského Fordu Telstar a amerického Fordu Tempo. Označení „Mondeo“ pochází z latinského slova mundus, což znamená „svět“.[1] První generace Mondea byla vyvíjena jako „světové auto“ spolu s modely Ford Contour a Mercury Mystique určenými pro Severní Ameriku. Od roku 2013 se v Severní Americe prodává pod označením Ford Fusion.
První generace Mk1 (1993–1996) a 1. generace po faceliftu Mk2 (1996–2000)
[editovat | editovat zdroj]Mk1
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Ford_Mondeo_front_20071012.jpg/220px-Ford_Mondeo_front_20071012.jpg)
Vývoj první generace Mondea začal již v roce 1986, ještě před faceliftem předchůdce Fordu Sierra. Na vývoj Ford utratil 6 miliard dolarů, což je jedna z nejvyšších částek utracených na vývoj automobilu.[2] Vůz byl vyvíjen evropským a americkým Fordem společně, ale konečný design Mondea byl v USA a v Evropě rozdílný.[3] Kódové označení při vývoji bylo CDW27, což reflektovalo skutečnost, že vůz stojí mezi třídami C a D (nižší a střední) a byl světovým autem (World Car). Vývoj byl drahý, jelikož s předchůdcem vůz nesdílel téměř nic - oproti Sieře mělo Mondeo poháněnou přední nápravu běžného typu a zároveň bylo k dostání ve verzi 4x4 (ovšem jenom v generaci Mk1). Zavěšení a převodovky byly taktéž zcela nové. Nové zavěšení poskytovalo Mondeu skvělé ovládání a komfort, zatímco automatická převodovka se na svou dobu netradičně spoléhala na elektroniku, což vozu poskytovalo režimy jízdy jako "sport" a "economy".
Ford vývoj Mondea oznámil v roce 1989 - potvrdil, že přijde do 4 let a že bude mít pohon předních kol. Tehdy se ještě počítalo s pokračováním s názvem Sierra, případně návrat k názvu Cortina, který zmizel v roce 1982.[4] V roce 1989 byl vůz již kompletně hotový, v roce 1990 byl však ještě mírně přepracován, jelikož Nissan představil svou Primeru, kterou Ford vnímal jako etalon třídy.[5]
Vůz v Evropě debutoval za špatných podmínek. Evropský Ford prodělával, jelikož nový Escort a Orion neměly úspěch a byly vcelku tvrdě kritizovány za své jízdní vlastnosti a viditelnou snahu ušetřit (to spravil až facelift v roce 1993).[6] Sieře se vcelku dařilo, na úspěch předchůdce Cortiny však nenavázala a na pro Ford klasicky silném britském trhu se lépe prodával konkurent Vauxhall Cavalier (Opel Vectra). Zároveň se tradiční zákazníci Fordu více začali obracet na japonské značky.[7]
Vůz byl oficiálně představen 23. listopadu 1992. Ještě tou dobou ale stále nebylo potvrzeno jméno nového vozu, takže jej média označovala za novou Sierru.[5] Na trh bylo Mondeo uvedeno 8. ledna 1993 a jeho prodej začal 22. března téhož roku. K dostání bylo ve čtyřdveřovém provedení sedan, pětidveřovém hatchback a pětidveřovém kombi. Všechny modely byly vyráběny v závodě Ford v belgickém městě Genk, kde se předtím vyráběla Sierra.[8]
Nové Mondeo dbalo na bezpečnostní výbavu - bylo prvním vozem, který se od začátku výroby prodával s airbagem pasažéra ve všech výbavách.[9] Standardně mělo také předpínače bezpečnostních pásů, boční ochrannou konstrukci a ve vyšších výbavách ABS. Dále výbava Mondea obsahovala například adaptivní systém tlumení, vyhřívané přední sklo, samonivelační odpružení (nejvyšší výbava) a kontrolu trakce (verze V6 a 4x4).[10] Interiér byl velurový a obsahoval přehrávač CD a kazet, centrální zamykání (později i dálkové), elektricky stahovatelná okna, ovládání sklopných zrcátek či zadní sedadla sklopitelná do roviny. Vyšší výbavy měly kožená sedadla, elektricky ovládané střešní okno nebo palubní počítač.
Mondeo Mk1 bylo v roce 1994 vyhlášeno Evropským autem roku.[10]
Mondeo bylo koncipováno jako světové auto, nahradilo Ford Sierru v Evropě, Ford Telstar ve velké části Asie a na dalších trzích, zatímco modely Ford Contour (označení Mondea v USA) a Mercury Mystique nahradily Ford Tempo a Mercury Topaz v Severní Americe.
Mk2
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Ford_Mondeo_front_20071011.jpg/220px-Ford_Mondeo_front_20071011.jpg)
V roce 1996 bylo uvedeno faceliftované Mondeo, které si vytyčilo za cíl adresovat tři největší problémy Mondea Mk1: nevýrazný design, slabá přední světla která navíc rychle žloutla a málo prostoru pro nohy na zadních sedadlech.
Vnější design prošel na poměry faceliftů radikální změnou - nepozměněné zůstaly pouze dveře, střecha a u verze kombi zadní partie. Nejvýraznější změnou prošla přední maska chladiče a přední světla. Na rozdíl od dříve faceliftovaných modelů Fordu Fiesty a Scorpia byl vnější facelift Mondea přijat veřejností pozitivně.[11] Interiér se dočkal pouze jemné modernizace, základní tvary zůstaly zachovány. Airbag ve volantu byl zvětšen na standardní velikost, do té doby mělo Mondeo pouze menší "eurobag". V roce 1997 získalo Mondeo v nárazových testech Euro-NCAP 2 hvězdičky, což odpovídalo průměru třídy.[12]
Nabídka obsahovala zážehové motory 1,6/66 kW, 1,8/85 kW, 2,0/100 kW, V6 2,5/125kW a diesel 1,8/65 kW. Dalšími variantami byla verze 4×4 s motorem 2,0/97 kW a sportovní verze ST 200 s motorem V6 2,5/151 kW. Motory Zetec byly modernizovány v roce 1998.
Motory (Mk2)
[editovat | editovat zdroj]Model | Kód motoru |
Počet válců |
Počet ventilů |
Ventilový rozvod |
Vrtání × zdvih [mm] |
Zdvihový objem [cm3] |
Kompresní poměr |
Příprava směsi |
Přeplňování | Max. výkon [kW při ot./min] |
Max. točivý moment [Nm při ot./min] |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Zážehové motory | |||||||||||
1,6 16V | L1J | R4 | 16V | DOHC | 76,0 × 88,0 | 1597 | 10,3:1 | MPI | ne | 66 (90) při 5250 | 138 při 3500 |
1,6 16V | L1L | R4 | 16V | DOHC | 76,0 × 88,0 | 1597 | 10,3:1 | MPI | ne | 70 (95) při 5250 | 142 při 3600 |
1,6 16V | L1N | R4 | 16V | DOHC | 76,0 × 88,0 | 1597 | 10,3:1 | MPI | ne | 70 (95) při 5250 | 142 při 3600 |
1,8 16V | RKB | R4 | 16V | DOHC | 80,6 × 88,0 | 1796 | 10,0:1 | MPI | ne | 85 (115) při 5750 | 158 při 3750 |
1,8 16V | RFK | R4 | 16V | DOHC | 80,6 × 88,0 | 1796 | 10,0:1 | MPI | ne | 85 (115) při 5750 | 158 při 3750 |
2,0 16V | NGA | R4 | 16V | DOHC | 84,8 × 88,0 | 1988 | 10,0:1 | MPI | ne | 96 (130) při 5700 | 176 při 3700 |
2,0 16V | NGB | R4 | 16V | DOHC | 84,8 × 88,0 | 1988 | 10,0:1 | MPI | ne | 96 (130) při 5600 | 178 při 4000 |
2,5 V6 24V | SEA | V6 | 24V | 2 × DOHC | 82,4 × 79,5 | 2544 | 9,7:1 | MPI | ne | 125 (170) při 6250 | 220 při 4250 |
2,5 V6 24V | SEB | V6 | 24V | 2 × DOHC | 81,6 × 79,5 | 2495 | 9,7:1 | MPI | ne | 125 (170) při 6250 | 220 při 4250 |
2,5 V6 24V (ST200) | SGA | V6 | 24V | 2 × DOHC | 81,6 × 79,5 | 2495 | 10,25:1 | MPI | ne | 151 (205) při 6500 | 235 při 5500 |
Vznětový motor | |||||||||||
1,8 TD | RFN | R4 | 8V | SOHC | 82,5 × 82,0 | 1753 | 21,5:1 | IDI | T, IC | 66 (90) při 4500 | 177 při 2250 |
Druhá generace (Mk3)(2000–2007)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Ford_Mondeo_II_front_20080303.jpg/220px-Ford_Mondeo_II_front_20080303.jpg)
Druhá generace Mondea vstoupila na trh v říjnu roku 2000 a vyráběla se do roku 2007. Proti předchůdci se Mondeo Mk3 výrazně zvětšilo a opustilo designovou filosofii New Edge, což dle kritiků dodalo Mondeu dospělejší, ale fádnější vizáž. Dvě největší slabiny minulé generace, málo místa pro nohy na zadních sedadlech a nepříliš povedené dieselové motory, byly vyřešeny prodloužením rozvoru o pět centimetrů a novými dieselovými motory Duratorq.
Interiér druhé generace Mondea byl inspirován strohým, ale kvalitním interiérem Volkswagenu Passat B5, který nastavil nové měřítko v interiérech vozů střední třídy. Zaoblený americký styl první generace byl tedy vyměněn za střízlivý německý styl, doplněný kvalitními materiály.[13]
I u druhé generace kladl Ford důraz na pasivní bezpečnost. Představil zde svůj inteligentní systém ochrany (IPS) - systém, který během nehody vyhodnotil, které airbagy je třeba použít.[14] ABS bylo standardní výbavou, ESP výbavou za příplatek. Ovšem díky tomu, že byl vůz stále postaven na platformě CDW27, která se datovala až do 80. let 20. století, získalo Mondeo v testech Euro-NCAP "jen" 4 hvězdy, což bylo méně, než hlavní rivalové (Volkswagen Passat, Opel Vectra, Toyota Avensis či Citroën C5).[15]
V nabídce byla i sportovní verze ST220, a to pro všechny karosérie. Vůz je vybaven atmosférickým vidlicovým šestiválcem 3,0 l a šestistupňovou manuální převodovkou. Motor produkuje 223 koní (166 kW). Mondeo ST220 zrychlí z 0 na 100 km/h za 6,6 sekundy a dosahuje maximální rychlosti 249 km/h. Verze ST220 sloužily jako vozy dálničního oddělení Policie České republiky.[16]
Druhá generace Mondea prošla třemi drobnými facelifty. Nejvýraznější byl facelift v roce 2005, který nahradil přední černou mřížku chromovou, upravil přední světlomety, mlhové světlomety, vylepšil materiály v interiéru (zejména loupající se barva z vnitřních madel dveří) a zlepšil výbavu.
V roce 2005, prošly úpravou i zadní světlomety, které byly doplněny o lištu v barvě chromu u verzí HB a sedan.
Vůz byl prodejně úspěšný jak v Česku, tak například ve Spojeném království, kde byl od roku 2001 do konce výroby nejprodávanějším vozem střední třídy. Ve Spojených státech se tato generace prodávala značně upravená a pod názvem Ford Five Hundred. V sousedním Mexiku se prodávala evropská verze, stejně tak v Brazílii. Druhá generace se neprodávala v Austrálii,[17] ale na Novém Zélandu zažilo Mondeo prodejní úspěch a bylo vyhlášeno novozélandským autem roku 2002.[18]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/2006_Ford_Mondeo_ST220_TDCi_Front.jpg/220px-2006_Ford_Mondeo_ST220_TDCi_Front.jpg)
Motory
[editovat | editovat zdroj]- 1.8 l (1798 cm³) Duratec I4, 108 koní a 81 kW (1.8)
- 1.8 l (1798 cm³) Duratec I4, 123 koní a 92 kW (1.8)
- 1.8 l (1798 cm³) Duratec SCi I4, 129 koní a 96 kW (1.8 SCi)
- 2.0 l (1999 cm³) Duratec I4, 143 koní a 107 kW (2.0)
- 2.5 l (2495 cm³) Duratec 24v V6, 168 koní a 125 kW (2.5)
- 3.0 l (2967 cm³) Duratec 30 V6, 201 koní a 150 kW (3.0)
- 3.0 l (2967 cm³) Duratec 30 V6, 223 koní a 166 kW (3.0 ST220)
- 2.0 l (1998 cm³) Duratorq I4, 89 koní a 66 kW (2.0 TDDi 90)
- 2.0 l (1998 cm³) Duratorq I4, 114 koní a 85 kW (2.0 TDDi and TDCi 115)
- 2.0 l (1998 cm³) Duratorq I4, 129 koní 96 kW (2.0 TDCi 130)
- 2.2 l (2198 cm³) Duratorq I4, 153 koní a 114 kW (2.2 TDCi 155)
Třetí generace (Mk4)(2007–2014)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Ford_Mondeo_Turnier_2.5T_rear.jpg/230px-Ford_Mondeo_Turnier_2.5T_rear.jpg)
Třetí generace Mondea (kód CD345) byla oficiálně odhalena v pětidveřové verzi na konci roku 2006.[19] Stojí na základě EUCD platformy, která byla vyvíjena spolu s Volvem.[20] Stejnou platformu používají také vozy Ford Galaxy, S-Max či druhá generace Volva S80. Do prodeje vešla třetí generace v květnu 2007. Design vozu je navržen pod filosofií "kinetického designu" a vychází z konceptu Ford Iosis, který byl představený v roce 2005.[21]
Nová platforma umožňovala použití pětiválcových motorů od Volva, které se již dříve nacházely ve Focusu ST a v S-Maxu. Vidlicové šestiválce byly naopak z nabídky vypuštěny. Nabídka benzínových motorů byla tvořena 1,6litrovým Duratec Ti-VCT o výkonech 81 kW a 92 kW, dvoulitrovým Duratec HE 107 kW, 2,3litrovým Duratec HE 118 kW a 2,5litrovým Duratec 162 kW.
V ČR byly na výběr 4 různé úrovně výbavy: Ambiente, Trend, Titanium a Ghia.[22] V březnu roku 2008 se dostaly do nabídky dva nové motory: 2,2 TDCi (129 kW) a ekologický 1,6 TDCI ECOnetic (85 kW).
Mondeo využívá elektrohydraulický posilovač řízení, Fordem použitý už u modelu C-Max, který vylepšuje ovladatelnost a šetří palivo.[23] Vůz je standardně vybaven rozhraním HMI, ke kterému bylo možno za příplatek pořídit displej s úhlopříčkou 13 cm se satelitní navigací. Mondeo využívá techniky startovacího tlačítka.
V listopadu 2006 si vůz zahrál ve filmu Casino Royale jako vůz protagonisty Jamese Bonda.[24]
V roce 2010 proběhl facelift, který zahrnoval změnu přední masky, nárazníku a předních a zadních světel.[25] V interiéru byly plasty nahrazeny kvalitnějšími. Vyskytla se také nabídka nových, účinnějších a výkonnějších motorů ve stejném objemu, využívající techniku ecoboost. Nová byla i LED světla pro denní svícení.[26]
Mondeo třetí generace se neprodávalo ve Spojených státech a v Kanadě, kde se prodával Ford Fusion, který s Mondeem sdílel platformu CD3. Vůz se neprodával ani v Jižní Americe, vyjma Argentiny, prodával se však na Blízkém východě a ve Střední Americe. Vrátil se také do Austrálie, kde měl vůz úspěch, ale omezoval ho dovoz až z Evropy, kde se Mondeo produkovalo.[27]
Ačkoliv byla třetí generace Mondea dobře přijata veřejností a v motoristických magazínech získávala pozitivní hodnocení, prodeje byly proti druhé generaci slabé. Pro Ford v tradičně silné Velké Británii se v roce 2010 prodalo jen 30 tisíc vozů a v roce 2013 jen 16 tisíc - první generace prodala i 100 tisíc ročně a druhá v nejsilnějším roce 2001 80 tisíc ročně.[28] Hlavní konkurent, Vauxhall Insignia, byl prodejně úspěšnější, stejně tak například BMW řady 3 či Mercedes-Benz třídy C.
-
Ford Mondeo kombi Trend
-
Ford Mondeo kombi Titanium
-
Ford Mondeo Ghia
-
Ford Mondeo XR5 Turbo (Austrálie)/Titanium S (Evropa)
Přehled motorizací
[editovat | editovat zdroj]V nabídce pro ČR bylo devět motorů, na některých trzích se prodávalo také 2,0 TDCi ve verzi 96 kW. Většina motorů se dodávala s šestistupňovou manuální převodovkou (1,8 TDCi také s pětistupňovou a 2,2 Duratec s šestistupňovou automatickou), poháněna jsou vždy přední kola.
Model | 1,6 Duratec Ti-VCT | 1,6 Duratec Ti-VCT | 2,0 Duratec | 2,0 Duratec FFV | 2,3 Duratec | 2,5 Duratec | 1,8 Duratorq TDCi | 2,0 Duratorq TDCi | 2,0 Duratorq TDCi | 2,2 Duratorq TDCi | 2,2 Duratorq TDCi | 1,6 EcoBoost | 2,0 EcoBoost | 2,0 EcoBoost |
Uspořádání válců | 4 v řadě | 5 v řadě | 4 v řadě | |||||||||||
Druh motoru | benzínový | benzínový i bioetanol | benzínový | turbobenzín | turbodiesel | benzínový turbo | ||||||||
Objem (cm³) | 1,596 | 1,999 | 2,261 | 2,521 | 1,753 | 1,997 | 2,179 | 1,596 | 1,999 | |||||
Výkon (kW) | 81 při 6200 ot. | 92 při 6300 ot. | 107 při 6000 ot. | 118 při 6000 ot. | 162 při 5000 ot. | 92 při 3700 ot. | 96 při 4000 ot. | 103 při 4000 ot. | 129 při 3500 ot. | 147 při 3500 ot. | 118 | 149 | 176 | |
Kroutící moment (Nm) | 160 při 4100 ot. | 190 při 4500 ot. | 208 při 4000 ot. | 320 při 2100 ot. | 320/340 při 1800 ot. | 320/340 při 2000 ot. | 320/340 při 2000 ot. | 400 při 2000 ot. | 420/450 při 2000 ot. | 240 | 300 | 340 | ||
Nejvyšší rychlost | 190 km/h | 195 km/h | 197 km/h | 194** km/h | 245 km/h | 187*/190 km/h | 191 km/h | 196 km/h | 223 km/h | 230 km/h | 210 km/h | 227 km/h | 241 km/h | |
Zrychlení 0–100 km/h | 12,7 s | 12,3 s | 10,9 s | 11,2** s | 7,9 s | 11,6*/11,4 s | 10,9 s | 8,4 s | 8,1 s | 8,6 s | ||||
Kombinovaná spotřeba | 7,2 l/100 km | 7,4 l/100 km | 8,1 l/100 km | 8,7** l/100 km | 9,9 l/100 km | 6,2 l/100 km | 6,4 l/100 km | 6,0 l/100 km | 6,2 l/100 km | 6,0 l/100 km | 6,8 l/100 km | 7,7 l/100 km | 7,7 l/100 km | |
Emise CO2 | 172 g/km | 177 g/km | 194 g/km | 232** g/km | 222 g/km | 164 g/km | 169 g/km | 159 g/km | 165 g/km | 159 g/km | 158 g/km | 179 g/km | 179 g/km |
Pozn.: * 5stupňová manuální převodovka, ** 6stupňová automatická převodovka, FFV = spaluje benzín i bioetanol, /s funkci overboost.
Čtvrtá generace (Mk5)(2014–2022)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Ford_Mondeo_Turnier_Hybrid_FL_Monrepos_2019_IMG_1961.jpg/220px-Ford_Mondeo_Turnier_Hybrid_FL_Monrepos_2019_IMG_1961.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/Ford_Mondeo_Mk_V_%28estate%29_in_Saarland_%28cropped%29.jpg/220px-Ford_Mondeo_Mk_V_%28estate%29_in_Saarland_%28cropped%29.jpg)
Čtvrtá generace Mondea byla představena na Autosalonu v Detroitu v roce 2012 a dopodrobna na Pařížském autosalonu 2012.[29] Původně se mělo začít prodávat již v létě v roce 2013, produkce však byla kvůli zavření továrny v Genku posunuta až na podzim 2014.[30][31] Poprvé od první generace je Mondeo opět globální auto a v USA a na vybraných trzích se prodává v úplně stejné podobě, avšak pod názvem Ford Fusion.[29]
Vzhled vozu byl navržen v americké pobočce Fordu v Detroitu tak, aby byl unitární po celém světě. Design byl inspirován předchozí, třetí, generací Mondea a předchozí generací amerického Fusionu.
Na evropském trhu vůz debutoval s 4 čtyřválcovými benzínovými motory Ecoboost o objemech 1,5 litrů a 2,0 litrů a 5 vznětovými motory Duratorq o objemech 1,5 litrů, 1,6 litrů a 2,0 litrů. V roce 2015 přibyl tříválcový 1,0litrový motor Econetic s 92 kW.
V roce 2014 byla představena hybridní verze s dvoulitrovým motorem s Li-ion baterií využívající Atkinsonův cyklus.[32]
Mondeo je první vůz ve střední třídě, který využívá airbagů integrovaných do zadních bezpečnostních pásů.[33]
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]- 1993 What Car? Auto roku
- 1994 Evropské auto roku
- 1997 Top 10: Nejspolehlivější automobily vyráběné ve Velké Británii.
- 1998 Nejprodávanější rodinný automobil ve Velké Británii.
- 2001 What Car? Auto roku
- 2001 Top Gear Auto roku
- 2006 What Car? Nejlepší rodinný ojetý vůz
- 2007 Auto Express Auto roku[34]
- 2007 Fifth Gear Nejlepší nový rodinný vůz
- 2007 Top Gear Auto roku (společně s Subaru Legacy Outback)
- 2007 Drive Auto roku ve střední třídě[35]
- 2008 What Car? Kombi roku
- 2008 What Car? Rodinné auto roku
- 2008 Motor Trend Top 10 aut roku
- 2008 Drive Auto roku ve střední třídě[36]
- 2008 Auto Express Rodinné auto roku[37]
- 2009 What Car? Kombi roku
- 2009 What Car? Rodinné auto roku
- 2010 Drive Auto roku ve střední třídě[38]
- 2011 What Car? Kombi roku
- 2011 What Car? Rodinné auto roku
- 2012 What Car? Kombi roku
- 2012 What Car? Rodinné auto roku
- 2013 What Car? Kombi roku
- 2013 What Car? Rodinné auto roku
- 2016 Irské auto roku
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Interbrand. www.interbrand.com [online]. [cit. 04-11-2008]. Dostupné v archivu pořízeném dne 09-02-2008.
- ↑ The Ford Mondeo 25 years on | Autocar. www.autocar.co.uk [online]. [cit. 2019-11-30]. Dostupné online.
- ↑ Wayback Machine. web.archive.org [online]. 2008-05-28 [cit. 2019-11-30]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2008-05-28.
- ↑ cortinapage4.htm. www.fordcortina.org.uk [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ a b AROnline [online]. 2019-08-07 [cit. 2019-11-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ford Escort. Auto Express [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ On this day in auto history - October 13th. www.carsupermarket.com [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ford :: Plants in Europe :: Plants in Europe: Assembly. www.ford.co.uk [online]. [cit. 2008-11-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-12-08.
- ↑ The Evolution of the Ford Mondeo. www.evanshalshaw.com [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ a b Ford Mondeo: 23 years of history and innovation. clr.es [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PITTENGER, Donald. Car Style Critic [online]. 2017-08-07 [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ Official Ford Mondeo 1997 safety rating. www.euroncap.com [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ A Car Bores Guide to a Used Ford Mondeo. www.streetdirectory.com [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo – spolehlivý bodygard [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ Official Ford Mondeo 2002 safety rating. www.euroncap.com [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ KURZY.CZ. Proč Policie ČR koupila 18 špičkových Fordů Mondeo ?. www.kurzy.cz [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ GABLE, Chris. Ford drops Mondeo and re-Focuses. Drive [online]. 2016-10-03 [cit. 2019-12-01]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-09. (anglicky)
- ↑ WEDNESDAY; FEBRUARY 2002, 27; ZEAL, 9:40 am Press Release: Ford New. Ford Mondeo NZ Autocar Magazine Car Of The Year | Scoop News. www.scoop.co.nz [online]. [cit. 2019-12-01]. Dostupné online.
- ↑ New Ford Mondeo revealed. www.businesscar.co.uk [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo. www.autozine.org [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ NASTOUPIL, Marek. Tajné: Ford připravuje nové Mondeo. AutoRevue.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo - tři varianty jedním rázem - Novinky - Autokaleidoskop. www.autokaleidoskop.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Archivovaná kopie. www.topspeed.com [online]. [cit. 2019-12-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-09.
- ↑ Casino Royale: v hlavní roli Ford Mondeo. Auto.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo: Facelift po třech letech. Auto.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ HTTP://WWW.WLIST.CZ, wList cz;. Ford Mondeo 2011: facelift detailněji. Autoforum.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Melbourne MotorShow 2007 - Drive.com.au. web.archive.org [online]. 2010-11-11 [cit. 2019-12-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2010-11-11.
- ↑ Families reject saloon cars and buy MPVs or city cars instead. Mail Online [online]. 2014-05-20 [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ a b Nový americký Ford Fusion je evropské Mondeo. Auto.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Belgická továrna Fordu končí, tisíce lidí přijdou o práci. ČT24 [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ DUCHOŇ, Jiří. Ford Mondeo definitivně až na konci roku 2014, kombík ještě později. AutoRevue.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo Sedan IV 2.0 iVCT (187 Hp) Hybrid Automatic Atkinson | Technical specs, data, fuel consumption, Dimensions. www.auto-data.net [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HTTP://WWW.WLIST.CZ, wList cz;. Ford Mondeo 2013 dostane airbagy integrované do bezpečnostních pásů. Autoforum.cz [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online.
- ↑ Ford Mondeo. Auto Express [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ DCOTY 2007: Best Medium Car - The verdict. web.archive.org [online]. 2012-11-09 [cit. 2019-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2012-11-09.
- ↑ DCOTY 2008: Best Medium Car - The verdict. web.archive.org [online]. 2012-11-09 [cit. 2019-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2012-11-09.
- ↑ New Car Honours 2008. Auto Express [online]. [cit. 2019-12-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Drive Car of the Year: Medium Car. web.archive.org [online]. 2010-11-27 [cit. 2019-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2010-11-27.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ford Mondeo na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky Ford Mondeo
- EN Wikipedia FORD